13. Juli, 4:50
Jeg er lei for det.
Jeg vet at det betyr lite på dette tidspunktet.
Men jeg er det.
Jeg prøvde.
Jeg tror du vil være enig i at jeg prøvde
å være sann.
Å være sterk.
Å være snill.
Å elske.
Å være rett.
Men jeg var ikke det
og jeg vet du visste det.
På alle dine måter.
Og jeg er lei for det.
Alt er tapt her.
Untatt sjel og kropp,
det er det, som er igjen av dem,
og en halv dags rasjon.
Det er virkelig uforlatelig, jeg vet det nå.
Hvorfor det tok så lang tid å innrømme det, er jeg ikke sikker på,
men det gjorde det.
Jeg kjempet til siste slutt.
Jeg er ikke sikker på hva det er verdt,
men jeg vet at jeg gjorde det.
Jeg håpte alltid på mer for dere alle sammen.
Jeg kommer til å savne dere.
Jeg er lei for det.
Dette er Virginia Jean med et nødanrop. Over.
Dette...
Herregud!
Faen!
Hei.
Hjelp! Hjelp! Jeg er her! Hjelp!
Her! Her!
Hjelp! Hjelp!
Hjelp!
Hjelp! Hjelp!
Hjelp!
Her! Her!